Du är definitivt död.
Den behöver du inte mer, eller hur?
Äntligen händer det nåt bra.
Vad hittade ni för mat?
Den är vulkanisk, ers majestät. Inte mycket som växer här.
Var är Eustace?
Jag tror han är ute och inte hjälper oss att lasta båtarna.
Eustace!
Edmund, jag har en dålig känsla.
Jag går och letar efter honom. -Jag följer med dig.
Eustace?
En skatt.
Problem.
Eustace...
Nej...
Jag är ledsen. -Han var bara en pojke.
Jag skulle aldrig lämnat honom.
Vad kan ha hänt honom?
På den här platsen? Vad som helst.
Och han var inte den första.
Det är Lord Octesian.
Vi måste hitta hans... svärd.
Vad var det?
Är det en vulkan?
Åh nej, det där är ingen vulkan.. Alle man på däck!
Bågskyttar, beväpna er!
Ta era positioner och invänta mina order.
Vad gör den?! Eld!
Den kommer att bryta masten.
Håll era positioner!
Edmund!
- Lucy!
Jag är Eustace
Du måste skämta.
Han måste frestats av skatten.
Alla vet att en drakes skatt är förtrollad.
Åtminstone alla som kommer..härifrån.
Går det att bryta förtrollningen? - Inte vad jag vet.
Tant Alberta kommer inte bli glad..
Ledsen för handen, kompis. Jag kan bli lite för uppspelt ibland.
Båtarna är redo, Sire. - Vi kan inte lämna kvar honom ensam.
Men vi kan inte ta ombord honom, ers majestät.
Du och de andra tar en båt tillbaka. Vi andra stannar här tills imorgon...
och försöker hitta en lösning. - Men ni har ingen proviant.
Och ingenting att hålla er varma med, ers majestät.
- Vad sa du?
Jag har aldrig sett dom här stjärnbilderna förut.
Inte jag heller.
Vi är långt hemifrån.
Som liten brukade jag fantisera om att segla till världens ände.
Och hitta min far där.
Det kanske du gör.
Jag saknar min mamma.
Jag saknar min också.
Oroa dig inte, du kommer träffa henne igen.
Hur vet du det? - Du måste bara ha tro i såna här saker.
Aslan kommer att hjälpa oss.
Men Aslan kunde inte hindra att hon blev tagen.
Vi kommer hitta henne, jag lovar.
På något sätt.
Svårt att sova?
Så, det är inte så illa som det ser ut.
Jag stannar uppe med dig om du vill? Håller dig sällskap.
Jag slår vad om att du inte ens trodde på drakar i morse.
Du vet, extraordinära saker händer bara extraordinära människor.
Kanske är det ett tecken...
att du har ett fantastiskt öde.
Något större än du kan föreställa dig.
Jag skulle kunna berätta ett par av mina äventyr. Bara för att fördriva tiden.
Tro det eller ej, men du är inte den första draken jag mött.
För många år sedan, alldeles för många år sen...
Jag var med ett gäng pirater och mötte en annan drake.
Mycket förskräckligare än dig.
Lucy, Lucy, vakna!
Titta!
Blue Star!
Vakna! - Vad? Vad?
Det är Blue Star. - Kom igen, vakna.
Vinden har avtagit.
Så hur kommer vi nu till Ramandus ö?
Min gissning är att det finns något där som inte vill att vi kommer dit.
Dra!
Om jag blir hungrigare, kommer jag att äta draken!
Oroa dig inte, Eustace. De måste kämpa mot mig först.
Om vi inte når land innan kvällen så kanske dom äter...
Vad träffade vi?
Eustace, det är lysande!
Framåt!
Vi kan inte vara säkra på att de andra Lorderna någonsin nådde Ramandus ö.
Du fick oss dit! Vad var det jag sa, Eustace! Extraordinärt!
Vänta.
Lord Revilian.
Lord Mavramorn.
Lord Argoz.
Han andas.
De också.
De är förtrollade.
Det är maten!
Det är stenkniven. Det här är Aslan's bord.
Deras svärd.
På bordet.
Det var sex.
Vi saknar fortfarande ett.
Titta!
Resande från Narnia,...
Välkomna!
Stå upp.
Är ni inte hungriga? - Vem är du?
Jag är Liliandil. Dotter till Ramandu.
Jag är er guide.
Du är en stjärna.
Du är väldigt vacker.
Distraherar det dig kan jag ändra form. - Nej!
Var så goda, maten är till er.
Det finns tillräckligt för alla som är välkomna till Aslans bord.
Alltid. Ta för er!
Vänta!
Vad hände med dem?
Dessa stackars män var halvt från vettet när dom strandade hos oss.
De var våldsamma mot varandra, och våld är förbjudet Aslans bord.
Så de vart sövda. - Kommer de någonsin vakna upp?
När allt är ställt till rätta.
Kom, är tiden knapp.
Berättade trollkarlen Coriakin för dig om den mörka ön?
Ja.
Snart kommer ondskan vara omöjligt att stoppa.
Coriacin sa att vi bryter förtrollningen om vi la de sju svärden på Aslans bord.
Han talade sanning. - Men vi hittade bara sex.
Vet du var det sjunde är?
Därinne.
Ni kommer behöva stort mod.
Slösa ingen tid.
Jag hoppas att vi möts igen.
Hej då.
Så, vad tror ni finns därinne?
Vår värsta mardröm. -Våra mörkaste önskningar.
Ren ondska.
Tavros, lås upp vapenförrådet.
Bågskyttar, förbered er.
Släck lanternorna!
Vi gör oss klara.
När jag blir stor, vill jag vara precis som dig.
När du du blir stor...
ska du bara vara som dig.
Om vi inte skulle klara oss, vad det här nu än är...
Ska du veta att jag ser dig som min bror.
Jag med.
Har du gett bort ditt svärd? -Det var inte mitt.
Använd det här.
Men det är... - Peter hade velat att du hade det.
Här är det, min vän. Vår strid väntar.
Eustace, nej! Vänta! Stopp!
Jag accepterar inte kapitulation. En nobel krigare flyr inte från fruktan.
Titta på mig! Titta på mig när jag talar till dig!
Jag är en mus. Du är en drake.
Din hud är som en ringbrynja. Du sprutar eld!
Kom, låt oss möta vårt öde.
Oavsett vad som händer här...
har varje själ framför mig förtjänat sin plats i besättningen på Dawn Threader.
Vi har färdats långt tillsammans.
Tillsammans har vi klarat motgångar. Tillsammans kan vi göra det igen.
Nu är inte rätt tid att falla för frestelser. Var starka!
Ge aldrig upp!
Vår värld, våra Narniska liv hänger på det.
Tänk på de förlorade själar vi är här för att rädda.
Tänk på Aslan!
Tänk på Narnia. - För Narnia!
För Narnia!
Helene?
Jag ser ingenting. Den här dimman är för tjock.
Du är en stor besvikelse för mig. Du kallar dig min son.
Och beter sig som en kung.
Edmund.
Kom med mig. Var min kung.
Jag låter dig regera. - Försvinn!
Du är död! - Du kan aldrig döda mig.
Jag kommer alltid att leva i ditt sinne, dumma pojke.
Nej! - Edmund?
Mår du bra? -Ja.
Håll er borta!
- Vem där?
Vi fruktar er inte. - Inte, säger ni?
Håll er borta! - Vi kommer inte vända tillbaka.
Ni kommer inte besegra mig!
Caspian! Caspian, svärdet.
Lord Rhoop?
Ni äger inte mig! Ställ er upp!
Låt oss få honom ombord. Snabbt!
Var lugn, min Lord. - Bort från mig, demoner!
Vi vill dig inget illa. Jag är din kung, Caspian.
Caspian? Min Herre!
Du borde inte ha kommit. Det finns ingen återvändo.
Vänd om skeppet innan det är för sent! Vi har svärdet, låt oss åka.
Vänd runt båten, Drinian. - Aj aj, ers majestät.
Tänk inte!
Låt det inte känna dina rädslor, annars kommer det bli dem.
Åh nej... - Edmund!
Vad tänkte du på? - Förlåt mig.
Titta, vad är det där?
För sent, det är för sent!
Gael!
Kom hit, spring!
Svik mig inte nu! Ingen rädsla, ge inte upp!
För Narnia! Här får du!
Eustace, häng kvar!
Odjur! - Neej, svärdet!
Eustace!
Nej, kom tillbaka! - Vi är dömda!
Vänd runt skeppet! - Stoppa honom!
Besättning, till era roddpositioner!
Åror till dubbel hastighet! - Aslan, hjälp oss.
Dra!
Du måste stanna här tills någon kommer och hämtar dig, okej.
Vi rammar sjöodjuret. Vi krossar det mot klipporna.
Styr mot hamnen, Jag försöker hålla honom vid fören.
Dra!
Försök att döda mig. Kom igen!
Nej! - Edmund!
Jag är fortfarande här.
Flytta på dig!
Vi kan övervinna detta.
Vi måste få den närmare. - Alla man på däck!
Gör harpunerna klara!
Redo...
Nu!
Dra ner huvudet!
Dra!
Edmund..
Vad försöker du att bevisa, Edmund?
Att du är en man?
Jag kan göra dig till det. Jag kan göra dig till min kung!
Ta bara min hand.
Ge bara efter.
Gör det!
Kom igen!
Neej!
Förtrollningen, den bryts.
Edmund! Caspian!
Titta!
Narnianer! - Narnianer!
Mamma! - Helene.
Mamma!
Låt oss få ombord dom.
Vi klarade det! Jag visste att vi skulle det!
Men det var inte bara vi. Du menar..?
Hallå? Jag är här nere! Lucy?
Jag är nere i vattnet, Lucy.
Eustace! Jag är en pojke igen. Jag är en pojke!
Eustace! Jag ser att du blivit vingklippt!
Där himlen möter havet, där vågorna är söta...
Det smakar sött. Det är sött.
Titta!
Aslan land.
Vi måste vara nära.
Vi har kommit så här långt.
Så hur var det när Aslan bytte dig tillbaka?
Hur mycket jag än försökte kunde jag inte göra det själv.
Sedan kom han mot mig. Det gjorde lite ont, men...
Det var en bra smärta.
Som när du drar en tagg ur foten.
Att vara en drake var inte bara dåligt.
Jag tror faktiskt att jag var bättre som drake än som pojke.
Jag beklagar att jag var en sån lipsill.
Det är okej, Eustace. Du var en ganska bra drake.
Mina vänner, vi har anlänt.
Aslan!
Välkomna, barn. Ni har skött er bra.
Mycket bra faktiskt. Ni har kommit långt,
och nu är er resa vid sitt slut.
Är detta ditt land? - Nej, mitt land ligger bortom.
Är min far i ditt land? - Bara du kan hitta svaret, min son.
Men du ska veta att om du fortsätter, finns det ingen återvändo.
Ska du inte gå?
Jag tror inte min far skulle vara stolt över att jag gav upp det han dog för.
Jag har spenderat för länge med att längta efter vad som tagits i från mig,
istället för att uppskatta det jag fått.
Jag fick ett rike.
Ett folk.
Jag lovar att bli en bättre kung. - Det är du redan.
Barn.
Jag tycker det är dags att åka hem nu.
Men jag trodde du älskade att vara här. - Det gör jag...
men jag älskar mitt hem, och vår familj också.
De behöver oss.
Ers eminens, så länge jag kan minnas har jag drömt om att se ditt land.
Jag har haft många äventyr i denna värld men ingenting har dämpat den längtan.
Jag vet att jag knappast är värdig men med ditt tillstånd...
Jag skulle lägga ner mitt svärd för glädjen att få se ditt land
med mina egna ögon.
Mitt land har skapats av ädla hjärtan som ditt,
oavsett hur liten dess bärare är.
Ers Majestät. - Ingen förtjänar det mer.
Det är sant.
Får jag? - Jag antar det.
Adjö, Lucy.
Gråt inte.
Jag förstår inte.
Kommer jag inte få se dig igen? Någonsin?
Vilket magnifikt pussel du är. Och en sann hjälte.
Det har varit en stor ära att slåss tillsammans med en sådan modig krigare,
och en god vän.
Den här kommer jag inte behöva.
Det är vår sista gång här, eller hur? - Ja.
Ni har blivit stora, min kära...
precis som Peter och Susan. Kommer du att besöka oss i vår värld?
Jag kommer alltid hålla ett öga på er.
Hur? - I din värld har jag ett annat namn.
Ni måste lära känna mig vid det.
Det var skälet till att ni kom till Narnia.
Genom att lära känna mig lite här, kommer ni känna mig bättre där.
Kommer vi träffas igen?
Ja, min kära. En vacker dag.
Ni är det närmaste till familj jag har.
Det inkluderar dig också, Eustace.
Tack.
Kommer jag tillbaka? - Narnia kommer fortfarande behöva dig.
Eustace?
Vad gör du där uppe?
Jill Poles kom på besök.
Vi pratade ofta om Narnia de följande dagarna-
och när mina kusiner åkte hem-
efter kriget var slut-
saknade jag dem av hela mitt hjärta.
Som jag vet att alla Narnianer kommer att sakna dem...
för all framtid.
Svensk text: Horton www.SweSUB.nu